![3 3](http://chernyakhiv.org.ua/wp-content/gallery/chernyakhiv/thumbs/thumbs_3.jpg)
![8 8](http://chernyakhiv.org.ua/wp-content/gallery/chernyakhiv/thumbs/thumbs_gol1.jpg)
![14 14](http://chernyakhiv.org.ua/wp-content/gallery/chernyakhiv/thumbs/thumbs_dsc04171.jpg)
![p1010265 p1010265](http://chernyakhiv.org.ua/wp-content/gallery/vidomi-miscya/thumbs/thumbs_p1010265.jpg)
На Житомирщині попрощалися з 25-річним військовослужбовцем Дмитром Литвинчуком, який загинув на Донбасі від кулі ворожого снайпера. До війська Дмитро пішов у 2014 році, служив 20-му центрі ремонту засобів зв’язку та радіотехнічного забезпечення в/ч А-1724 в Озерному, але після загибелі свого кращого друга, десантника Олександра Голяченка, постійно прагнув поїхати в АТО.
«Він за власним бажанням тричі туди просився, хотів піти самостійно. Батьки відмовляли, але він наполегливо, проявляючи свій характер, хотів показати, на що він здатен», – розповідає військовослужбовець Валентин Стаховський.
«Він не підписував новий контракт, поставив умову: я їду в АТО і підписую контракт. Він дуже хотів поїхати в АТО», – додає військовослужбовець Руслан Ганчук.
У вересні боєць таки підписав контракт з 95-ю окремою десантно-штурмовою бригадою і продовжив службу в складі 2-го десантно-штурмового батальйону. 25 листопада під час обстрілу в районі опорного пункту, розташованого поблизу Верхньоторецького Донецької області у Дмитра влучив снайпер.
«Як я чув з розмови, снайпер не дав витягнути тіло і він стік кров’ю. Тому що снайпер не підпустив інших витягнути тіло. Він хотів воювати за майбутнє України і віддав своє життя. Кілька років тому у нього згорів друг в БТРі, вони разом з першого класу сиділи за однією партою, дружили. Тому він обрав цей важкий шлях – військовий», – розповів дядько бійця Григорій Мацкевичус.
Вшанувати героя прийшли сотні людей. Поховали бійця на місцевому цвинтарі у його рідному селі Крученець. У Дмитра залишилися батьки і молодша сестра.
http://www.zhitomir.info/